Gnistrende diamanter verd millioner holder Hatton Garden søvnløs.
I London, diamanthandelens senter, finner vi tyvenes favorittstrøk.
Her har edelstener for millioner blitt stjålet.
For å hindre tyvene har Hatton Garden nå sitt eget enorme hvelv.
BYGGER PÅ EN SANN HISTORIE
Problemet med gull er hva det gjør med folk.
Det gjør dem gale.
Jeg skylder på Det gamle testamente.
Jeg har smeltet ned gullskrot og tatt godt vare på det.
Jeg synes at gull er litt vulgært. Sølv er diskré.
Jeg skal si deg at gjennom årene har jeg tjent mer på gull-
- enn alle ranerne i det store togranet.
Jeg vil at du skal oppføre deg. Hva er det du prøver å bevise?
Husker du da vi pleide å treffes på Savoy?
Så spiste vi middag på Jermyn Street, på Wiltons.
Frederick's.
- Le Gavroche. - Den grønne fløyelen...
Men du... Skal du ikke ta deg et glass hvitvin, som før i tiden?
Ikke til meg.
Jeg vil være klar i hodet på sykehuset i morgen.
Den karamellpuddingen på Wiltons... Det var som å miste dyden.
Jeg husker da du mistet dyden.
Like godt som Seiersdagen i Europa.
Takk.
- Helt nydelig. - Så fint.
Unnskyld meg. Jeg er straks tilbake.
Jo, ser du, Terry...
Det der, tro det eller ei, er et romersk lys.
Og her har vi en gjeng såkalte kaker.
De inneholder også romerske lys.
"Blandet fyrverkeri. Smeller." Hvorfor forvanske?
Det funker ikke sånn lenger. Før "dukket ting opp", bare.
Man kunne selge det uten spørsmål. Med tiden vil alle ha garantier.
Selg dem på nettet.
Jeg befatter meg ikke med nettet. Hvordan kan man svindle noen der?
Det man ikke kan ta på...
Hva har jeg å falle tilbake på når jeg pensjonerer meg?
Jeg har ingen ordentlig jobb, som deg.
- Gjør det, Terry! Jeg har ikke tid! - Fanken!
Vi tar ubetalt gjeld på største alvor her.
Kan du ikke garantere at du ikke har ubetalte lån, -
- eller at du betaler tilbake, kan jeg ikke hjelpe deg.
Jeg kan garantere det.
At du betaler tilbake, eller at du ikke har ubetalte lån?
Begge... delene.
Var du her i forrige uke?
Nei.
- Du ser kjent ut. - Nei, det var ikke meg.
Du har allerede søkt om konto og fått avslag. Jeg husker deg.
- Vet du hva ditt problem er? - La oss høre.
- Dere er tyver. - Jaså?
Jeg finner veien ut selv.
Ha en fin dag.
Det første tyveriet jeg ble tatt for var en boks innlagte ferskener.
- Jeg var tretten år. - Han tenker bare på mat.
Man får mye skyldfølelse når familien får greie på det.
- Faren din var verre. - Og den forsvinner aldri.
Man blir voksen, får barn og føler skyld på nytt.
- Du forsørget dem. - Ta hånd om deg selv, nå.
- Jeg må finne en hobby. - Ja, noe du virkelig liker.
En syndig fornøyelse.
Jeg hørte at postkontoret i Great Portland Street skal stenge.
Et stort vekslingskontor.
Se innom der, da. Ta dem med buksene nede.
Ikke den typen hobby. Hun ba meg holde meg på matta.
Agricultural Bank of China, i Pimlico.
Den har jeg alltid ønsket å sette tennene i.
Den, om noe, gir vel et kick.
Eller Hatton Garden. Lenge siden det kom på tale.
- Altfor mange trapper i min alder. - Vi kan montere en trappeheis.
- Det er et prektig hvelv. - Et fint hvelv er betryggende.
- Leie noen ynglinger... - Danny Jones? Han er bare 60.
Man kan stole på Danny. Han er skvær.
Gjør plass.
- Hva driver han med? - Tror han at det er et jævla sirkus?
Jeg ber ham roe seg ned.
Vet ikke hva som sømmer seg når?
- Unge Danny... - Morn, Terence.
- Danny har draget. Skjørtejeger. - Slike ligger jeg unna.
De kan ikke holde kjeft.
- Kondolerer, Brian. - Takk, Basil.
Vi møttes bare to ganger, men hun gjorde inntrykk.
Det gjorde hun virkelig.
Security Express, Shoreditch. Det største kontantranet i...
...kontantranenes historie. Hvordan? Vi brukte hodet. Ren psykologi.
Druknet dem inn i bensin, snakket med nordirsk aksent, de var redde.
Knespark, pistol, spark i ballene, i ræva... Men vi skadet dem aldri.
- Er du ferdig? - Ja.
Slutt å snakke jobb. Hun snur seg i graven.
- Du har rett, Brian. - Skål.
Faen ta.
Hei, Brian. Stig på.
- Forstyrrer jeg? - Nei, jeg gjør ikke noe spesielt.
Ikke en døyt.
Fredfullt.
Når noen dør, er man overhodet ikke forberedt på tausheten i et tomt hus.
Jeg kan ikke fatte at hun aldri skal gå inn gjennom døra igjen.
Aldri noensinne.
- Skal jeg klippe gresset? - Klipperen er ødelagt.
Innebygd aldring.
En kopp te?
- Har du noe sterkere? - Nei, jeg sluttet samtidig som Lyn.
Hun kunne ikke ta seg en dram når hun trengte det.
- Tenk om du trenger en, da? - Det gjør jeg jo, faktisk...
- Nå... Hva har du på gang? - Det ene og det andre.
Det ene og det andre, på en gang? Lyder slitsomt.
Jeg har jobbet. Dratt kabler, du vet. Litt av hvert.
"Jobbet, dratt kabler, litt av hvert." Jeg sitter som på nåler.
Jeg har begynt å jobbe med fiberoptikk. Telekommunikasjon.
- Du har vel ikke blitt hederlig igjen? - Jeg liker å jobbe. Jeg er flink.
Jeg ble nesten hederlig da vi ble tatt på Bond Street-brekket.
- Trodde at løpet var kjørt. - Gi deg når du er på topp.
Dessverre var jeg ikke det. Kanskje, hvis du hadde vært med.
- Det ble snakket i begravelsen. - Nei, ikke i den begravelsen.
Jeg har ikke vært i Hatton Garden på 25 år, ikke siden glansdagene.
Hvis ikke du gjør et forsøk, gjør noen andre det.
Det er slik at jeg kjenner noen som kjenner noen som har en nøkkel.
Faktisk. Noen i bransjen.
- Og det sier du nå! - Jeg kom nettopp på det.
Du har villet si det hele kvelden. Tilbød deg å klippe gresset og alt.
Hvorfor sa du ikke noe tidligere?
Det gjør meg nervøs.
Meg også.
Fortell om din bekjent, som har nøkkelen.
Hennes mann var i gullbransjen og hadde kontor der.
Jeg pleide å selge ting til ham. Da han døde, ba hun meg gå dit-
- og fjerne alt som kunne forbindes med henne.
- Betrodde hun deg nøkkelen? - Ja, det var for risikabelt for henne.
- Risikabelt? - Ja, det fins mange skurker.
Ja, de er skumle her. Det er en del av mystikken.
Se: E, D, F. Det er en ren diamant.
Hvit, den reflekterer lyset best.
Der oppe: X, Y, Z.
For overflatisk slipt, lekker lys i bunnen.
For dypt slipt, lekker lys på sidene.
FL. Det er en feilfri diamant.
En feilfri diamant, flott slipt, i rett lys, -
- er det mest forunderlige og vakreste du noen gang vil få se.
Det er sant.
De oppbevares i hvelvet over helgen.
- Hva er en feilfri 6-karats verd? - En million pund.
- Hvor mange slike finnes i hvelvet? - Noen stykker.
Man trenger ikke flere enn det.
HVELV
En... ni...
- Hva er det? - Jeg sjekker slitasje.
Man kan finne ut koden ved hjelp av de mest slitte knappene.
Nei.
Ta deg god tid.
- Elimineringsmetoden. - Du sier ikke det...
- Jepp! - Det var som faen...
60-sekundersalarmen.
I hvelvet sitter det en GPS koplet til en alarmsentral.
- Kunne hun koden? - Den trengs ikke.
Tyve år gammelt, trådløst, ukryptert.
- Vet du hva det innebærer? - Faktisk ikke.
Uverifiserte signaler.
Denne heisen går ikke ned til kjelleren.
Avstengt? Hvorfor det?
Fordi den tar en ned til luftslusen der man kan åpne sikkerhetsporten.
Noen prøvde seg på det for tjue år siden.
Så overvåkningsfirmaet stanset den i å gå ned.
Men jeg har en bedre idé.
Hvis vi kan stoppe heisen i tredje etasje, -
- kan vi klatre nedover sjakten, og hvelvet er vårt.
Det er seks meter ned.
Ikke forstue noe.
- Hvordan kommer vi gjennom døra? - Vi lager et hull i veggen.
Vi borer størst mulig hull og finner den mest underernærte tyven.
- Teller du? - Teller?
Skulle ikke du telle kameraer?
Jo, visst... Fem på gata, to her i lobbyen, to i hvelvet, -
- to utenfor hvelvet, et i entreen og så de på de øvre etasjene.
Det var det jævligste! Hva med alenetida mi, da?
Vi tar utstyret inn bakveien.
Det er påske. De slår alarm først om to dager.
Vi kan stikke innen 48 timer og selge juvelene.
- Hvorfor smiler du? - Det er spennende.
Hvis du liker denne jobben, gjør du det ikke ordentlig.
Ok.
- Du liker det jo. - Ja, men jeg er berettiget.
Dette gir livet mitt mening.
Vet du hva? De sitrontrærne kommer ikke til å overleve vinteren.
Muntert...
Du må svøpe dem inn før kulda kommer. Det vet vel alle.
Hva gjør du her, Brian?
Har du gått ned i vekt?
Jeg holder meg i form.
- Kan du gå ned litt til? - Hva mener du?
Noen cm til rundt ræva, til å begynne med.
Det der er sensitivt, nå som jeg begynner å bli eldre.
Det er tøffere jo eldre man blir.
- Jeg lever fra hånd til munn nå. - Jaså?
Jeg går på trygd.
- Magen? - Noe nervegreier.
Nervene og magen går hånd i hånd.
- Jeg vil ikke leve flott. - Jeg lever ikke flott.
- Du har jo en bungalow. - Det fortjener jeg, i min alder.
- Morn, Tel. - Vi tar Pentonville Road.
Som du vil.
- Er Carl med deg? - Ja.
- Hvordan går det med ræva? - Jeg skal spørre.
- Hvordan går det med ræva di? - Den er ganske avslappet, faktisk.
Avslappet, sier han.
- Du kjører vel ikke ditt gamle vrak? - Piss på deg!
- Gjør han narr av kjerra di igjen? - "Gamle vrak"...
Minien, Granadaen, Ford Escorten, Morris Marinaen og Astra Estaten.
17 år på rømmen. Hva venter han seg? En E-Type?
- Jævla vrak. - Er ikke noe feil med den.
Hatton Garden, påske, kommersielt foretak, ingen hjemme, ingen våpen.
Ikke noe våpen? Kjedelig.
Ikke hvis man blir tatt. 23 år for væpnet ran, uten våpen: fem.
Er ikke noe ordentlig ran hvis ingen er der.
- Liker dere å skremme vettet av folk? - Deilig rus.
Det finnes alarm, men min unge venn med nøkkelen fikser det.
Hva er han for en? Hva skal han med oss, hvis han har nøkkel?
- Muskelkraft. - Da er han ute og sykler.
Jeg prøvde å leie ham til Bond Street-brekket.
- Men han fikk kalde føtter. - Udugelig, altså!
Han er alt vi har. Jeg vil ikke vente til noen albanere kommer hit.
- Eller polakker. - Ikke ett vondt ord om polakker.
Har du prøvd å bygge en uteplass uten polakker?
- Kan de fikse et diamantbor? - Det finnes sikkert på eBay.
Helvetes eBay! Hvordan får man seg det?
- Ta det fram på skjermen. - Jeg har det ikke på pc-en.
- Hva snakker du om? - Jeg har ikke rett teknologi!
Hvis du finner det, så skaff oss et. Slutt å krangle!
- Verden kretser ikke rundt internett. - Jo, det gjør den!
Kom igjen. Sirkuler litt.
- Åssen går'e, gutt? - Det er greit.
"Basil Brush", den fisefine reven...
Han er en bra elektriker. La om strømmen i hele huset for meg.
- Hva feiler det deg? - Han liker ikke folkemengder.
Har du fått kalde føtter, gutt?
- Har du det? - Nei.
Du greier dette. Han greier det.
Her er Hatton Garden, her er inngangen.
Vi skal ha kontor her med utkikk. Det er plassen din, Kenny.
- Hva skjer? - Nummer 86 åpner kl. 9.
Danny stopper heisen i andre etasje. Her er sikringsskapet.
Overhodet ikke iøyenfallende... Rene lakriskonfekten.
Vi får oss en hvit varebil som gass- gubber har. Ingen prater med dem.
Jeg skadet kneet.
- Smør på salven. - Det er ikke sånn salve.
Her, gutt!
Hullet borer vi her.
Vi må nok bore tre hull.
Hvert og et tar 30 minutter. En og en halv times boring.
Kroppen går gjennom, men ikke huet.
Alt vi ser, er baksiden av et av skapene.
Med en jekk kan vi flytte det.
- Er det konservert kjøtt? - Ja, og en termos.
Hvordan går det med den nye hofta, Ken?
Ken!
Han er stokk døv.
Ken? Går det bra med hofta?
Ja da, bare bra. Finfint!
Er du type 2?
- Hæ? - Din diabetes. Er det type 2?
- Ja, type 2. Og din? - Min også.
20 tabletter om dagen og tre insulinsprøyter, ellers klikker jeg.
- Ta med nok til et par dager. - Ja, ellers kreperer jeg.
Hva har du gjort med håret ditt?
Det er forkledningen min. Det er jo kameraer overalt.
Nifs parykk.
Du ser ut som en jævla klovn, en tosk, hei-kom-og-hjelp-meg.
Du er vel ikke mod?
Alle mann på dekk.
Det digitale vidunderbarnet!
Stilig parykk du har! Prøver du å sjekke opp noen, fjolle?
- Ikke rør meg! - Jeg gjør hva jeg vil.
Den der, Brian.
Sett i gang.
Vær så god.
Her.
- Hvorfor gjør jeg alt det farlige? - Du er yngst.
- Hvordan går det? - Drit og dra...
Kom igjen.
Du har gjort dette før, gutt.
Den er inne.
Vi har ett minutt på oss før alarmen koples til alarmselskapet.
- Stopper vi den ikke, er løpet kjørt. - Kom igjen, da.
For helvete...
- Morn. - Basil?
Hvorfor blunker den røde lampen?
- Går alarmen nå? - Ja, formodentlig, et sted.
Hva syns du vi skal gjøre med det?
Kenny! Kom!
Kenny?
Kenny, en alarm går. Du må svare.
Våkn opp, dust! Vi har utløst en alarm.
- Hva faen skal jeg gjøre med det? - Hold deg våken, bare.
Hold øynene åpne. Og fiks høreapparatet!
- "Er du medlem?" - Nå, ja.
Der og der.
Slipp den ned.
Jeg holder det.
Vann, Carl.
Trøbbel, gutter. Vekter. Hvit Astra. Uniform.
Rekognoserer utvilsomt.
Enten en utrykning på alarmen...
...eller så snuser han rundt av en tilfeldighet.
Han går rundt. Jeg kan ikke se ham...
Han kommer tilbake.
Han prøver visst å komme inn.
Faen!
Vent... Han anstrenger seg ikke direkte.
Nå drar han. Han drar!
Han har dratt sin vei.
Ja... Herlig.
Takk og pris. Det var nære på, gutter.
Fortsett! Jobb på!
Terry?
Terence?
Hvordan går det, Tel?
- Hvordan går det? - Litt ustabil.
Overta, Carl.
Han er litt...
Fanken!
Jeg så at den falt ut.
- Der, ja. - Hvilken av dem?
- Tre den over... - Sånn, ja!
Ut av veien, for faen.
Sjekk. Forsiktig.
Det er ingen hammer.
Jeg har den, Tel.
- Der har vi det. - Baksiden av skapet.
Nå velter vi faenskapet. Hit med konsollen.
Pent!
- Sånn, ja. - Går det bra, Dan?
- Er vi inne? - Ja. Kjør!
- Ta i. - Jeg gjør jo det.
Skapet rører seg ikke. Det må være boltet til gulvet.
- Du sa at det ville flytte seg. - Det sa jeg aldri.
"Vi må flytte det", sa jeg.
Fortsett.
- Satan! - Fanken!
- Helt utrolig. - Over hele skrittet!
- Hva står det? - At den må være vinkelrett.
- Mot hva? - Veggen!
Nøyaktig vinkelrett, altså. Ikke en anelse vinkelrett.
- Du kunne jo dette! - Komme gjennom hullet, ja.
- Er det så langt din ekspertise når? - Ta deg gjennom selv, da.
Den lar seg ikke reparere. Skaff en ny.
- Trodde du kunne fikse alt. - Alt elektrisk, ja. Ikke sånt her.
- Ikke alarmer heller, tydeligvis. - GPS-en forvirret meg.
Vet du ikke dine begrensninger, så vet du ikke en jævla dritt!
Helt strålende. Hva gjør vi nå?
- Bli her i natt, så fikser jeg en ny. - Nei. Dere promper og snorker.
Det er støvete her nede.
- Lag en seng i hjørnet av aviser. - Jeg er vel ingen aborigin.
Jeg lager en seng i hjørnet til deg og brer om deg.
Gjør det. Det gleder jeg meg til.
- Fikk du jobben gjennom Nav? - Dra til helvete!
Gjennom meg. Og det vet du.
- Du er en elendig menneskekjenner. - Buhu, så usselt av meg...!
- Lærte ikke Lyn deg noe? - Ikke bland henne inn!
At hun ble værende hos deg...
Hva er det med deg, Terry? Fortsatt bitter?
Fortsatt forbanna på meg, etter alle disse årene?
Da ville du vært den første til å få vite det.
Ikke prøv å herse med meg. Jeg vet hvordan plageånder skal tas.
Jeg river deg i filler!
Kom an, da.
Ta deg et stykke. Du kan bre om meg, når du først er i gang.
Ro dere ned.
Vi er her for å jobbe. Slutt å tøffe dere. Ta dette på alvor!
Dra til helvete, Basil!
Ja, la meg ta hånd om det.
Alt fryd og gammen der nede?
Grav en grav. De tar livet av meg.
Vi kommer tilbake i natt.
God morgen og velkommen til vår påskespesial...
- Påskespesial, sannelig... - Ja, enkelte av oss må jobbe.
Jeg må pisse.
Stikk, for faen!
Helsikes...
Brian... Dette er Millys bror Billy.
"Millys bror Billy"? Kutt ut!
- Billy Lincoln. - Fiske-Billy.
Hva er det for et navn?
Han jobber på fiskemarkedet. Han tok med en gave.
Han er heler, forstår du. Han ville hjelpe oss å selge byttet.
- Ikke i dag. - Jeg tenkte at vi trengte hjelp.
Hvor mye vet han? De andre, da?
Jeg tenkte å fortelle dem det gradvis.
Skal du fortelle Terry Perkins det "gradvis" og se hva han synes?
Dette setter punktum for hele greia!
Og du... Hvis du nevner dette til noen, så skjærer jeg ballene av deg.
- Meg gjør det det samme. - Din feite gris!
Jeg trekker meg, og jeg kommer ikke tilbake!
Hyggelig fyr.
Han trekker seg, og han kommer ikke tilbake.
- Vent. Reader har driti seg ned. - Satan!
Ja, jeg vet det. Ken... La meg snakke med Terry.
Jeg vil ikke være utrivelig...
Men faen ta Brian og hans kjerring. Gud velsigne henne.
Jeg gjør det ikke for dem, men for meg.
Han gjorde ikke en dritt i går.
Jeg akter ikke å oppmuntre en manns forfengelighet.
Tror du han er redd?
I vår verden er det vinne eller forsvinne. Man kan ikke krangle sånn.
Feighet. Vil han ikke hjelpe sine venner, er det hans problem.
Det er der skoen trykker. Han har ingen venner.
- Alt han gjorde var å organisere det. - Rent teknisk. Så ødela han alt.
Hvor holder Basil hus? Vasker han av seg sminken?
- Er han soper? - Høres sånn ut.
Han låter snobbete. Han er nok fra vestkanten. Du vet hvordan de er der.
Noen har låst den.
Hvis noen har kødda det til, eksploderer jeg.
Hvor er Basil?
Alle tror at du har trukket deg.
Skurker er som boksere: Først mister de beina, -
- så mister de refleksene, og deretter vennene sine.
Ja...
Det er bare det at...
...hullet er der.
Følg mitt råd, gutt.
Løp for livet.
Jeg kan nok ikke.
Vent litt.
Telefonen...
- Han tror at den kan spores. - Ikke før på tirsdag.
- Hvorfor det? - De jobber ikke i påsken.
De sitter i Bangalore. Der er det ikke påske!
- Kanskje det er det. - Ikke i India!
Det er vel påske overalt?
Ikke noe svar. Hva skal vi gjøre?
Si hva jeg skal lete etter.
Jeg gir deg femti prosent av alt jeg får tak i.
Ok, gutt.
Femti prosent, da.
Disse boksene tilhører folk jeg har gjort forretninger med.
Der finner du det beste.
- Det var som faen. - Nettopp.
Nå begynner jeg å få panikk. Jeg er så oppspilt at jeg eksploderer snart.
Vi er alle oppspilt.
Jeg har muttern å tenke på, hun har Alzheimer.
Kenny og Brian står med den ene foten i graven, men de syter ikke.
Vet du hva problemet ditt er? Dette...
Du har det bare i kjeften.
Hvis du er for feig, så stikk. Men stå ikke her og gnål.
Magetrøbbel eller ikke... Vil du gå, så dra til helvete!
Husk: Alt som det står FL på, er feilfritt.
Alt med rød prikk er søppel.
- Kan vi selge alt? - Ja, vi møter heleren i Margate...
...tar ferga fra Dover og drar herfra.
Må vi forlate landet?
Hvis du lykkes med dette, vil hvert eneste svin, hver eneste skøyer-
- og kløne som noen gang brukt det hvelvet ønske å drepe deg.
Langsomt.
- På tide å komme nå, di tøyte? - Har du pyntet på frisyren?
Hvor er Carl?
Da var vi her.
Sånn.
Der har vi det.
Dæven...
Inn med deg.
Dytt!
Satan!
Dette går bra.
Ta meg sidelengs!
Herregud!
Sånn, ja. Litt til.
Bra jobbet.
Ikke spis noe der inne.
Kontanter, Tel!
Klar?
Begynne å laste, Tel!
Kontanter. Fine greier!
Utrolig!
Jeg kjøper et sted i Portugal. Spiser mye fisk.
Leier ut i høysesongen. 7000 i året.
Pensjonen sikret. Takker!
Hvordan går det?
Send dem ut!
Kontanter!
Er han død?
Hallo!
Vi drar. Han får betale.
Jeg skal si dere noe om sjefen.
Safeåpneren, mesterforbryteren, tyvenes konge.
- Han dreit seg ned. - Nettopp.
- Carl dreit seg ned også. - Ja, to som dreit seg ned.
De neddritne fjollenes dans.
Jeg bryr meg ikke om Carl. Carl er en lyssky idiot.
Hadde Reader vært der, ville vi vært rike.
Ja, i stedet har han kostet oss når man tenker etter.
Bare momsen utgjør mye.
Jeg er en bedre mann enn han har vært.
Jeg er sjef nå.
"Jeg river deg i filler."
Tog mot Margate, som stanser i Stratford, Eppsfleet-
- og Canterbury West. Endestasjon: Margate.
En svært intelligent, utholdende, velorganisert liga.
Ingen engelskmenn, da?
Byttets verdi er ukjent, men det kan dreie seg om 300 millioner pund.
Det største ranet i britisk kriminalhistorie.
Et svært avansert ran. Proffer. Slike fins det ikke mange av.
Det begrenser utvalget utfra de opplysninger Scotland Yard har.
Er ranet en metafor for nytenkningen og kunnskapens nedgang?
Må vi nå importere ikke bare rørleggere, it-teknikere, -
- leger, sykepleiere og fotballspiller, men også forbrytere?
Albanere.
Hvis de ikke er fullstendig idioter, må juvelene være utenlands alt.
Det britiske markedet er ikke stort nok-
- for en så stor mengde edelstener. De kan aldri få solgt dem.
Ifølge politiet var det en stor mengde gullbarrer i hvelvet, -
- samt hundrevis av diamantkonvolutter.
De kan være verd fem millioner pund per stykk.
Åpne dem ikke. Verdien står på konvolutten.
Vi teller konvoluttene og deler likt etterpå.
Billy oppbevarer de tunge sakene.
Når vi har noen som kan taksere dem kommer han tilbake med alt. Greit?
Greit, gutter. Det gjør jeg.
- Hvis jeg ikke stoler på ham, da? - Du har nok ikke noe valg, kamerat.
Jeg har ikke ranet banker hele livet for å ikke ha noe valg!
Rolig, Terence. Pent og rolig.
Du har rett, Ken. En masse jag og ståhei, det er ikke vår stil.
Ikke engang i nærheten, Daniel.
En til deg, Ken.
En til Terry, en til meg, en til Terry, en til meg...
Vi skal vel dele likt?
...en til meg, en til Terry...
Vi må dele likt.
Vi kommer til deg.
Jeg mener bare at vi må regne ut hvor mye vi har her-
-og dele det på fem.
Selvsagt.
Når alt har roet seg ned, smelter vi gullet sammen.
Jeg snakker ikke om gullet, men om alt dette.
Bare se.
Hvor skal vi begynne? Hvordan vet vi hva som er her?
Vent litt.
Vi må få tak i Brian.
Dette var hans idé. Hans åndsverk.
- Hva snakker du om? - Vi må gi Brian hans andel.
Vi gir ham din andel. Hvordan lyder det?
- Det låter som rene bakstikket. - Sånt liker vel du?
Hva? Nei... Hvorfor skulle jeg like sånt?
Du liker å gå i merkelige klær, teite hatter og parykker.
Kle deg ut du, hvis du vil.
Ta med deg krimskramset, som vi likevel ikke vil ha, -
- til klesskapet ditt, og la oss ta voksensakene.
Vent litt... Jeg slapp dere inn.
Ordnet nøkler og alarm. Dere hadde ikke klart det uten meg.
- Du inviterte oss. - Jeg skulle tilrettelegge innbruddet.
Innbruddet? Det var ikke noe innbrudd.
- Jeg trodde det var en fest. - En sånn... rave.
Ja, du var der med nøklene. Vi kom og livet opp stemningen.
Hvis deretter ting gikk galt, så er det ditt ansvar.
Du burde ikke sluppet oss inn.
Stikk av gårde, nå.
Opp med farten. Vi ringer deg når alt er delt.
Ta det pent. Det der er fransk eik.
Du, Terence... Han har cirka 80 000 foran seg.
Gi ham hans andel. Han har glemt alt i morgen.
Han har rett.
Hvordan lyder det?
En til Terry, en til meg...
Nei, nei.
Du får betalt når du kommer tilbake med våre ting.
Ja visst.
Her, Bill.
Brian forutså ikke hva som ville skje med byttet.
Han tenkte ikke på å selge det, så nå sitter vi der med Fiske-Billy.
- Kenny gir nok Billy en pen slant. - Vi kan ikke gjøre en dritt med det.
Det svake leddet er Brian.
- Brian og Kenny. - Ja, Brian og Kenny.
- Og Billy. - Brian, Kenny og Billy. Og Carl.
Problemet er at for mange vet det.
Du vet hva jeg mener om folk som plaprer.
- Du var ikke der, hva? - Jeg var her og gravde løker.
Legg fra deg den. Det føles som om jeg er blitt overkjørt av en buss.
Det kan ordnes.
Vi er de eneste som er greie.
Snakk for deg selv. Jeg mener, hvordan kan vi vite det?
- Du kan gi meg ditt ord. - Det kan jeg kanskje...
- Gjør det, da. - Greit, Tel.
Gi meg ditt ord!
- Jeg gir deg mitt ord. - Med litt innlevelse.
- Er du fornøyd nå? - Nei.
Stoler du ikke på meg?
Gud velsigne deg.
Du mener vel ikke at de lurte deg?
Hvor mye?
Jeg har åtti tusen. Jeg måtte trygle og be dem.
- Åtti? - Ja.
Har du ikke glemt noe?
Du skal dele med meg.
Vil du ha halvparten av åtti tusen?
Ok, jeg sender dem med posten.
- Vent litt. - Hvorfor kom jeg hit?
- Ja, hvorfor? - Aner ikke. Av respekt.
Du la ikke unna litt til deg selv, som en hederlig kjeltring?
- Hæ? - Slutt. Innse fakta, Brian:
Du feiget ut, vennene dine forsvant, og du dreit deg ned.
- Se ikke på meg sånn. - Hvordan da?
Som om jeg er gammel og du synes synd på meg.
Beklager hvis jeg skuffet deg.
- Vent, gutt. - Jeg er ikke din guttunge!
Jeg blir med deg.
Kom, nå.
Jaha... Her sitter vi.
To middelmådige tyver, på et dritthotell i en sjaskete kystby-
-og krangler om småsmuler.
Jeg tror ikke at de vet hva de har.
Hva det er verdt, hvordan de skal selge det. De aner ikke.
De jævla fehodene! De har ødelagt for oss alle.
Vet du hva det innebærer?
Jo, at jeg er den eneste som ikke får noe.
Så jeg kan like gjerne bli tatt for noe realt.
Hva mener du?
- Jeg vil ha min andel. - Jeg også.
Jeg vil ha glitteret før det overleveres til eierne.
"Løp så fort beina bærer," sa du. "Stopp i tide."
Ikke nå! Se hvor det har ført oss.
- Vi har ingenting å tape nå. - Du har nok rett.
Jeg skal ha det jeg har rett til, om det så blir min død!
Det Brian ikke forstår, er at jeg har reddet skinnet deres.
- Alt handler om å selge byttet. - "Det vriene er å bli kvitt det."
Delegere.
Brian vil være boss.
Han vil være sjef, men han har mistet lysten.
- Han har ingen glød lenger. - Desto mer til oss.
Trist å si, gamle gutt, men der traff du hodet på spikeren.
Jeg tror det. Du er sjefen nå.
Ja, Billy... det må jeg være.
Den slapp visst ut.
- Vær så god. - Takker.
Kenny... Den teite, gamle pervoen. Hva driver han med?
- Han er lumsk. - Det er akkurat det han er.
Jævlig falsk.
- Jeg hater ham. - Jeg også.
- Morn, gutter. - Morn, Kenny.
Hvem bestiller?
- Jeg gjør det. Hva vil du ha? - En skvett vodka.
- Dobbel? - Ja visst.
- Hva tenkte du, Ken? - Jeg tenkte ikke.
- Du gikk bak ryggen på oss. - Nettopp.
- Da du snakket med Billy. - Brian lot oss jo i stikken!
Han er en egoistisk fyr. Jeg stoler ikke på ham!
Hvorfor sier du ikke det til ham? Han kan ta det hvis det kommer fra deg.
Det skal jeg, det kan du stole på.
Han skal jammen få høre, så snart jeg får sjansen.
- Hvordan går det? - Glimrende.
- En til, Ken? - Nei, det er greit for meg.
Det er ikke leggetid ennå, Tallulah.
- Hva faen? - Hei, Ken. Ute seint på byen?
Hvorfor sitter du her i mørket? Du skremte livet av meg.
Jeg foretrekker mørket.
Folk blir redde og begynner å snakke.
Brian...
- Brian... - Ja?
Det siste jeg vil, er å gjøre deg sint, gamle venn.
- Vi trenger deg i folden igjen. - Jeg vet det.
- Basil sa at dere ikke har telt alt. - Og du trodde på ham?
Hva mener du?
Han tok seg gjennom et hull og fikk en slant.
- Fikk han en slant? - Ja, han fikk en hundrings og gull.
Gull?
- Det sa han aldri noe om til meg. - Med den gutten blir det trøbbel.
Resten, da?
Du forstår, Brian... Jeg oppbevarer de tunge sakene hos Billy.
- Bare til alt roer seg. - Jeg advarte deg mot Billy.
Ja, det gjorde du.
Men jeg har gitt ham beskjed om at det ikke vedgår ham, -
-og at han ikke skal snoke.
Det andre, da?
Han er uskikkelig, han Terry.
Hva heter det?
Han spiller dobbeltspill.
Vi tok alle hånd om en del. Vi skal smelte om alt sammen.
Danny... og Terry, er de ærlige?
Danny er god som gull.
Gid jeg kunne si det samme om Terry.
Han er så uberegnelig, Brian.
Han er litt av en jævla psykopat iblant, hvis du spør meg.
Vi har kjent hverandre lenge, jeg og Terry.
Nettopp derfor tror jeg nok at det er Danny som er bråkmakeren.
- Hvis du spør meg. - Jeg spør deg jo, for faen.
Jeg kan bare si hvordan jeg ser det.
Ikke som det er.
Sitt som en katt, rundt på ryggen og rull...
Takk, bestefar.
Han er falsk og svak.
Nå passer det ham å bli med igjen. Han driter i hvem han sårer.
Jeg blir faktisk såret når jeg hører dette.
Da jeg var guttunge, var Brian en jeg virkelig så opp til.
Dolkestøt gjør meg skuffet.
- Han har ingen pasjon lenger, som vi. - Forbrytelser handler om pasjon.
Er ikke det der Heler-Frankie?
Jo, dattera hans går her. Vi tar en prat, når vi først er her.
- Si ingenting til Brian, bare. - Han ringer vel snart.
Og vil treffe oss, se byttet. Det kan du regne med.
Aldri i livet. Jeg har ikke engang tenkt å svare i telefonen.
Bra! Små skritt!
Morn, Frankie.
Brian, gamle ørn!
På tide å legge kortene på bordet.
Hils de andre at jeg vil treffe dere, i kveld.
Jeg skal finne ut av denne floken.
La dere ikke distrahere av en helt vanlig kvinne med kulepenn, -
-men konsentrer dere på oppgaven.
Da, så...
- La oss snakke om Basil. - For faen...
Hvor mye fikk han egentlig med seg?
Som jeg sa, vi ga ham en slant.
Du sa "gull".
Hvor mye var det?
Danny?
Vil du vite den nøyaktige mengden?
Til meg sa han ingenting om gull.
Så du tror på ham?
Tror du mer på ham enn på oss?
Jaha... hva har Billy, da?
Det er rene marerittet å ha med ham å gjøre.
Han har vist seg å være vanskelig å jobbe med.
- Svært vanskelig. - Hva er det med ham?
Halve problemet er at Billy er inkontinent.
Jeg blir snart inkontinent av dette.
Hvis han blir tatt, sier han at han har sykepenger.
"Det var ikke vi. Vi er ikke i stand til det."
En gjeng gamle invalider på puben. Hvem mistenker at vi er skurker?
- Alle andre kjeltringer. - Vi har stjålet pensjonen deres.
Så man ser på oss som noen slags halvgangstere?
En gjeng koselige gamle skurker som gjør dette for moro skyld?
Hva skal dere si i retten? "Jeg har tatt to hofteleddsoperasjoner."
"Jeg har diabetes. Vi var forvirret."
Tror dere vi slipper fengsel pga. lidelser?
De vil at vi skal lide.
Du burde være stolt av oss.
- Du kunne blitt berømt. - Det gir jeg faen i!
Sørg for å få tak i Billy og samle sammen alt, -
- så møtes vi i garasjen og deler det opp.
Jeg spanderer.
Vi ses i morgen.
Vær så god.
Ja, Brian, vi kommer til deg med vårt glitter til din samling...!
Så respektløst å behandle sine eldste venner som subb!
Han begynner å bli kjepphøy. Han fortjener en på tygga.
Mine regler gjelder nå.
Møt Billy på P-plassen, få tilbake de tunge greiene, -
- be ham dra til helvete, så tar vi fram smelteovnen.
- På P-plassen? - Jeg viser hvor. Engst deg ikke.
Jeg henter deg i morgen tidlig. Ta med alt du har.
Og du, Ken... Se på meg.
Se på meg, Ken!
Ingen hamstring for dårligere tider.
For i så fall...
Hei, Brian.
Jeg har akkurat spandert middag på de gamle kjøterne.
Og de fortalte at du fikk din andel, tross alt.
Klart at de sier det.
Noe mer du ikke har fortalt?
Ville jeg dratt til Margate for å lure deg?
- Ja, for du er grisk. - De lyver, Brian.
Det vet jeg. Jeg vet også at de boksene jeg tipset deg om ble åpnet.
Jeg advarte om hva de skurkene ville gjøre hvis du lyktes.
Det er faen best for deg at de finner deg før jeg gjør det.
Unnskyld...
HERMETIKKTYVERI
RAN
FRIKJENT FOR DRAP
UIDENTIFISERT MANN
Har du vært i Portugal, morfar?
Ja, dere kommer til å stortrives.
- Min fødselsdagsgave? - Den passer deg.
- Kan noen gi deg sprøytene i rumpa? - Hvem kan jeg få til å gjøre det?
- Kenny skjønner. - Han er opptatt.
- Med hva? - Han har vel gjort et brekk i påsken.
Han kjeder seg. Har ikke noe bedre fore.
Prøver å få med meg.
Hold deg borte fra ham. Han forleder deg.
Får jeg låne huset mens dere er borte?
- Hva har du i gjære? - Jeg er faren din.
Jeg betaler deg.
- Er det den? - En smelteovn.
- Tar du den, Dan? - Som en jævla løpegutt...
- Her. - Takk.
Jeg vil vise deg en ting.
Se her. Hva står det?
At de er små, gule og har feil.
- Hva er de verd? - Ingenting.
Kom tilbake når du mener alvor.
Enda en jævel som vet.
- Du fortalte vel ingenting? - Hva faen tror du?
Sett deg inn og kjør.
- Gretten? - Hold kjeft!
Mine negative følelser er Brians feil.
Har du negative følelser, Terence?
Det har vi vel alle.
Frykten...
...paranoiaen og ensomheten.
Han er bare usikker.
Han er en svært usikker, upålitelig person.
Jeg er ikke usikker.
Men jeg lurer på hvorfor hele verden er imot oss hele tiden.
Noen ganger...
Her kommer han. Bikkja kjører bedre enn ham.
Reine racersjåføren!
Perkins: Dømt for væpnet ran, smått sadistisk.
Collins: gløggere, men med to hofteoperasjoner er han lettfanget.
Vær forsiktige med Jones.
Han blir gjerne voldelig, hvis han ikke er helt sjanseløs.
- Morn! - Vi tar et glass sammen.
Det er kameraer på puber nå. Best å være forsiktig.
- Det sitter et der oppe. - Du ser bedre enn meg...
Da får vi rappe oss.
Lederen heter Brian Reader.
En patetisk gubbe, tilsynelatende, men kan bli ekkel hvis presset.
Han var innblandet i et politidrap.
Han misliker oss.
Det er gjensidig.
Sånn.
Ok, kamerat. Jeg tar meg en øl her.
En blind leder en døv.
- Hva skal han nå? - Ta seg et glass og pisse.
Ikke nødvendigvis i den rekkefølgen.
For en gammel dust.
Kjører rundt i sin syke hvite bil.
Med den teite bikkja.
To forræderske fengselsflokser.
Nå har jeg balletak på dere.
Kommandostyrken er klar. Jeg må ta dem på fersk gjerning.
Din føles lett.
Din også.
Tenk om du har tatt ut de store og bare lagt igjen de små gule.
Tenk om du har gjort det...
Hvor faen er Kenny?
- Faen, som du drøyde, Ken. - Hvor har du vært?
Jeg har ikke pisset siden søndag.
Litt vel lett.
- Er dette alt? - Hvor er alle de store?
Hvor i helvete er de store?
- Han må ha byttet dem ut. - Nei, nei...
Det var det frekkeste, nedrigste, helvetes...
Så upro... uprofesjonelt!
Faen!
Din helvetes gamle tjuv!
Jævla kødd!
Hva er det?
Alt er Brians feil! Han har gjort oss paranoide alle sammen. Han er så...
Så... manipulativ.
Nå ser vi etter... Vi tar en titt på gullet.
Ser hva som er igjen.
Hvor faen har du gjort av det?!
Vent litt, Danny.
Hva i helvete holder dere på med?
Det kryr av purk her.
Fanken, han så oss.
- Tror du at vi har lurt deg? - Nei, dere venter på at jeg skal dø.
- Jeg vil snakke med Terry. - Ja... Terry.
Jeg ligger snart under torva. Det vet du.
Men jeg skal faen meg vente på deg.
Og jeg kan vente, Terry. Det vet du!
Helvete!
Bevæpnet politi! Stå stille! Ikke rør dere!
Stans!
Bevæpnet politi! Hendene i lufta!
Stå stille!
Han er ubevæpnet. Inn med deg!
- Ned på bakken, ditt svin! - Hyggelig...!
Ned!
Se ikke på meg! Ligg stille! Nå er du ferdig , Jonesy!
Kan man få en kopp te?
Bevæpnet politi! Vis meg hendene!
Opp med dem! Gå sakte mot meg!
Du trenger ikke si noe, men det kan skade ditt forsvar...
Jeg må...
- Vent... - Vær forsiktig.
Å, gud!
Jeg hadde ingenting med dette å gjøre.
Hvor gammel ser jeg ut til å være?
Selv synes jeg ikke at jeg er så gammel.
- Samme her. - Det synes ingen, selv ikke oldinger.
Alder funker aldri. Jeg har prøvd i årevis.
Man får problemer hvis det slår feil.
Når man er ung, hisser de opp de kriminelle.
- Når man er gammel, forakter de en. - Jo eldre desto farligere, mener de.
- Jeg føler meg som 23. - Kanskje de syns...
- At du er ung? - At jeg fremdeles har en framtid.
Man skal absolutt ikke si at man har en framtid.
Ingen av oss har en framtid.
Si at du er døende. Ikke langt unna.
- Jeg kan halte. - Jeg har Crohns.
- Så har vi diabetes, depresjon... - Personlighetsforstyrrelse er bra.
Lag en liste over lidelser, skaff attester.
- Vi vil ha en mild behandling. - I helvete heller.
- Hvorfor ikke? - Det er for fornedrende.
Er dere klare? Da går vi.
Med alle kjeltringer som går løs, er vi tryggest i kasjotten.
I min alder gjør jeg hva som helst for å slippe.
- Man får i hvert fall te. - Man kan bare slappe av.
- Treffe legen når man trenger det. - Nei, ungene mine dreper meg.
Muttern blir jo ikke yngre, akkurat.
Min Lyn snur seg i graven hvis jeg dømmes igjen. Jeg lovte.
- Det sa du aldri. - Nei, men jeg ville bli hederlig.
Fengselslivet er lettere jo eldre man blir. Ikke så mange desperat behov.
Fengselslivet er lett, sammenlignet med livet etter dette.
Anslagsvis 14 millioner pund ble stjålet.
Hittil er bare 4 millioner funnet.
Reader, Collins, Jones, Perkins, Wood og Fiske-Billy-
-ble dømt til maks sju års fengsel.
Perkins døde i fengselet, dømt til å betale 6,5 millioner pund.
Reader ble løslatt i juli 2018, etter halve tiden.
Han ble dømt til å betale 6,5 millioner, men anket.
Londons fremste alarmekspert er ennå ikke stilt for retten.
Tekst: Lars-Kristian Holmsen www.sdimedia.com